Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: WWW.PIITUNET.COM
Oikoluku: WWW.PIITUNET.COM Uusi oikoluku: Putki
Miksi ei iso vilu? Tai kirpakka jakso.
Mistä tiedämme, että tämä on jääkausi?
Kaikesta tuosta jäästä!
Tunnelma ainakin jäähtyi juuri.
Apua! Apua!
Tulkaa, lapset. Liikenne etenee.
Mutta isä...
Ei muttia. Voitte leikkiä sukupuuttoa myöhemmin.
Hyvä on. Mennään.
Missä Eddie on?
Puhui olevansa evoluutiossaan läpimurron partaalla.
Ihanko totta?
Minä lennän!
Varsinainen läpimurto.
- Varokaa! - Väärä suunta!
- Toiseen suuntaan! - Hullu mammutti!
Hei, tee maailmalle palvelus!
Vie ongelmasi tien sivuun!
Jos kärsäni olisi noin pieni, olisin herättämättä huomiota.
Älä viitsi. Olemme lyllertäneet koko päivän.
Menkäähän sitten. Seuratkaa muita.
On täällä ainakin hiljaisempaa mentyänne.
Tulkaa. Jäätyköön kuoliaaksi, jos haluaa.
Olen hereillä jo!
Herätys, kaverit.
Zak? Marshall?
Bertie? Fungus-setä?
Missä kaikki ovat?
Tulkaa, jätkät. Myöhästymme...
muuttomatkalta.
He lähtivät ilman minua.
He tekevät tämän joka vuosi!
Miksi? Eikö kukaan rakasta minua?
Eikö kukaan välitä laiskiais-Sidistä?
Hyvä on, menen sitten yksin.
Sairasta!
Laajarunko, hei! Rajoita vähän!
Yäk!
Uskomatonta. Tuoreita villikasviksia!
Frank, mistä sinä nämä löysit?
- Käy kimppuun vain. - Voikukka!
- Luulin niiden kaikkien paleltuneen! - Yksi selvisi.
Kismittää niin, että...
Tämä ei todellakaan ole ollut minun päiväni. Tiedäthän, kamuseni?
Mikä sotku! Tiesitkö muuten, että teillä sarvikuonoilla on todella pienet aivot.
Tosi on, ei millään pahalla.
Vaikka kylläpä sinä sen taidat tietää.
Oi! Namia!
Voikukka! Takuulla syksyn viimeinen.
- Carl. - Rauhoitu, Frank.
Hän pilasi salaattimme.
Voi, minun vikani. Minä...
Hoidan asian kyllä kuntoon.
Mutta mitä täältä löytyykään? Käpyjä!
Voi sentään, ne ovat herkkuani!
Herkullista. Suorastaan...
Mainiota murkinaa.
Mutta älkää nyt kaikkea minulle jättäkö. Maistakaa tekin.
Eikö ole maukasta? Bon appétit.
Joko nyt?
Nyt.
Hei!
Teeskentele, etten ole täällä.
Halusin törmätä häneen täyttä vauhtia.
Ei se mitään. Pidetään vähän hauskaa.
Ethän anna heidän seivästää minua? Haluan elää!
- Irti minusta! - Älä viitsi järjestää kohtausta.
Otamme vain karvaisen Piñatamme, jos sopii.
Niin siinä käy kuitenkin, jos ei tänään niin huomenna.
En silti haluaisi, että tänään.
Murramme niskasi, niin et tunne kipua. Käykö?
Hetkinen. Luulin että sarvikuonot ovat kasvissyöjiä.
- Loistava huomio! - Hiljaa!
- Kuka väitti, että aiomme syödä hänet? - Niin, liikettä nyt.
En pidä eläimistä, jotka tappavat huvikseen.
- Ketä kiinnostaa? - Minua.
Hyvä on. Jos pääsette tuon vajoaman yli, laiskiainen on teidän.
Aivan niin, luuserit. Askelkin, niin henki lähtee.
- Se taisi olla bluffia? - Niin oli.
Kimppuun!
Voikukka?
Me teimme sen!
Mitä nyt?
- Sinulla on kauniit silmät. - Pois naamaltani.
Me olemme loistava tiimi. Mitä jos mentäisiin yhdessä etelään?
Hyppää selkään vain ja rentoudu koko matkan ajan.
- Todellako? - Ei.
Hetkinen. Etkö lähde etelään? Vuodenaika vaihtuu, muuttovaisto...
- Kuulostaako tutulta? - Eipä taida, hei sitten!
Selvä, kiitos vain avusta. Selviän kyllä itsekin.
Senkin ylisuuri lumikko! Odotahan, kunnes pääsemme alas.
Etelä onkin yliarvostettu juttu. Lämpö, tungos... Kuka niitä kaipaa?
Eikö ole hienoa. Sinä ja minä, kaksi poikamiestä villissä luonnossa.
Ei, haluat vain henkivartijan, ettet päädy lisukkeeksi jonkun ateriaan.
Oletpa nokkela nisäkäs. Näytä sitten tietä, herra iso...?
- Manfred. - Yäk.
Kävisikö Manny, myrtsi mammutti, tai Manny Murhemieli...
Älä seuraa minua!
Hyvä on, sinulla on ongelmia. Lupaan, ettet edes huomaa minua.
Laitan suuni suppuun ja turpani rullalle.
Katsopa suloista lapsukaista, Diego.
Eikö ole kiva, että hän liittyy seuraamme aamiaiselle?
Ei se olisi aamiainen ilman häntä.
Varsinkin kun hänen isänsä tappoi puolet laumastamme -
ja pukeutuu nahkoihimme pysyäkseen lämpimänä.
Silmä silmästä, eikö?
Näytetään tuolle ihmiselle, mitä seuraa, kun suututtaa sapelit.
Hälytä joukot. Hyökkäämme aamunkoitteessa.
Ja Diego, tuo lapsi minulle. Elävänä.
Haluan nauttia kostoni tuoreena.
- Olen ihan kuitti. - Tuonko alla aiot nukkua?
Sinä oletkin iso ja tarvitset paljon puuta. Minä olen pieni.
- Sinulla on vain kepinpätkä. - Totta, mutta pikku kepilläni -
ja korkeasti kehittyneillä aivoillani -
loihdin tulta!
Mielenkiintoista.
Tänään kai näemme, pärjääkö mielen mahti muskeleille.
Hei, taisin nähdä kipinän.
Voisinkohan mitenkään ahtautua sinne seuraksesi?
Eikö sinulla ole muita ärsytettäviä?
Ystäviä? Perhettä? Myrkyllisiä matelijoita?
Perheeni hylkäsi minut. He muuttivat ilman minua.
Olisitpa nähnyt, mitä he tekivät viime vuonna.
He heräsivät aikaisin, sitoivat käteni ja jalkani ja laittoivat peltohiiren suukapulaksi, -
tukkivat luolan suun, peittivät jälkensä -
ja kulkivat vedessä etten voisi jäljittää heitä...
Mutta kukapa heitä kaipaisikaan.
Onko sinulla perhettä?
Ymmärrän, sinua väsyttää. Jatketaan juttua aamulla.
Manfred?
Tekisitkö vähän tilaa?
Ei kukaan nukahda noin nopeasti.
Manny!
Diego on tuolla, perääntykää!
- Missä lapsi on? - Hukkasin sen putouksen yllä.
Hukkasit sen?
- Haluan sen lapsen, Diego. - Minä haen sen.
Parempi olisi, ellet halua toimia sen sijaisena.
Jatkamme Puolihuipulle. Tapaamme siellä.
Sen on parempi olla elossa.
Pystytköhän siihen, Diego?
Mennään!
Sitten tyttö noukki karvan harteiltani ja sanoi:
"Jos yhdet soidinmenot eivät riitä, katsoisit edes että naaraan turkin väri täsmää."
Olin jo varma, että hän aikoo tehdä rukoilijasirkat.
Jos löytää kumppanin, pitäisi olla uskollinen.
Sinun myös kiitollinen. Jätä minut nyt rauhaan.
Mielestäni yksiavioisuus on tyhmää.
Sidistä kyllä riittää monelle...
Manny?
Katsohan. Poika on kunnossa.
Hän on poissa.
Hei, Manny, unohditko jotain?
- En. - Mutta juurihan pelastit hänet.
Yritän edelleen päästä eroon edellisestä pelastamastani.
Et voi jättää häntä tännekään.
Katso, savua! Hänen laumansa on tuolla mäellä.
- Meidän pitäisi palauttaa hänet. - Yritä nyt ymmärtää. "Meitä" ei ole.
Ei ole koskaan ollutkaan.
Ilman minua ei olisi edes "sinua"!
- Tuohon mäelle vain. - Kuuntele nyt tarkkaan:
En mene!
Ole sitten ääliö.
- Huolehdin hänestä yksin. - Hieno juttu.
Et osaa huolehtia itsestäsikään. Tämä on nähtävä.
Minä palautan sinut. Emme kai me tuota mammutin ilkimystä tarvitse?
Emme tarvitse.
Tiesitkö, että olet häpeäksi luonnolle?
Helppo nakki, kaikki hyvin!
Minä kuolen.
- Se vaaleanpunainen kuuluu minulle. - Itse asiassa se on meidän.
"Meidän" vai? Olette hieman epätavallinen pariskunta.
- Ei ole mitään "meitä"! - Ahaa.
Ette voi saada omia lapsia, joten haluatte adoptoida.
Anteeksi että keskeytän välipalasi, mutta meidän täytyy mennä.
Vauva, kiitos. Olin viemässä sitä takaisin laumalleen.
Hyvä yritys, nököhammas.
- Valehtelijaksiko väität? - En minä niin sanonut.
Mutta ajattelit niin.
En tykkää tästä kissasta. Hän lukee ajatuksia.
- Nimeni on Diego, ystävä. - Manfred. Enkä ole ystäväsi.
Selvä, Manfred.
Jos ihmisiä etsitte, tuhlaatte aikaanne. He lähtivät tänä aamuna.
Kiitos neuvosta. Häivy nyt.
Hyvä on, autan sinua viemään sen laumansa luo.
Mutta lupaa, että jätät minut sitten rauhaan.
Hyvä on, sovittu. Mikä sinua oikein nyppii?
- Sinä! - Taidat olla stressaantunut.
Siksi syötkin niin paljon. On hankalaa tulla lihavaksi vegaaniruoalla.
En ole lihava. Tämä turkki saa minut vain näyttämään pöyheältä.
Selvä, lihava turkki. Kuuntelen sitten, kun olet valmis puhumaan.
Mitä puuhaat? Pudota se vain reunalle.
Eikö pitäisi varmistaa, että hänet löydettiin?
- Hyvä idea. - Ei, odota!
Älkää keihästäkö minua!
- Tämä on ongelma. - Mitä nyt?
Täydellistä.
- Sanoinhan, että ne lähtivät. - Kuka se siinä on.
Etkö löytänyt puolustuskyvytöntä eläintä suolestettavaksi?
Eivät ne kaukana voi olla. Menivätkö ne tänne päin? Vai tänne?
Et taida juuri tietää jäljittämisestä?
Olen laiskiainen. Näen puun, syön lehden. Siinä minun jäljittämiseni.
Ne lähtivät aivan hiljattain. Tämä on yhä vihreää.
Ne lähtivät pohjoiseen kaksi tuntia sitten.
Yhä vihreää. Ne lähtivät pohjoiseen kaksi tuntia sitten.
Et sinä tällaista tarvitse.
Anna lapsi minulle. Jäljitän ihmiset paljon teitä nopeammin.
Ja tarjoat apuasi ihan hyvää hyvyyttäsi?
Satunpa tietämään, minne ihmiset ovat matkalla.
Jäätikkösolaan. Kaikki tietävät, että heillä on asumus sen toisella puolella.
Ellette tiedä, miten jäljitetään, -
ette saavuta heitä ennen kuin lumi tukkii solan.
Eli jotakuinkin huomiseen mennessä.
Voit siis antaa lapsen minulle tai eksyä lumimyrskyssä.
Omapa on valintasi.
Tässä pikku riemukääryleesi. Palautamme sen ihmisille.
Voi, iso paha tikrulainen jätetään.
- Voi tikruressukkaa... - Sid, -
tikrulainen näyttää meille tietä.
Manny, voitaisiinko jutella hetki?
Ei. Mitä pikemmin löydämme ihmiset, -
sitä pikemmin pääsen eroon haisevasta kuolaturvasta.
Ja lapsesta myös.
Ei Jumbo sinua ikuisesti suojele.
Ja kun se päivä koittaa, olisi parasta vahtia selustaasi.
Minä näet pureskelen sitä.
Jäljittäjämestari, kärkeen siitä että näen sinut!
Auttakaa.
Sinun täytyy saada se lopettamaan. En kestä enää!
Jotkin aterianikin ovat valittaneet vähemmän.
- Se kiemurtelee. - Pitelet sitä väärin.
- Varo sen päätä! - Laske se vain alas.
Ota syliin, laske alas, jäkäti jäkäti...
- Sen nenä on kuiva. - Eli siinä on jotain vikaa.
Sitä pitäisi nuolaista varmuuden vuoksi.
- Minä teen sen. - Sille on puettu tuollainen vauvajuttu.
- Entä sitten? - Jos se kakkii, minne se menee?
- Ihmiset ovat ällöttäviä. - Katso, löytyykö kakkaa.
Miksi minä olen kakankatsoja?
Koska sen palautus oli sinun ideasi, - koska olet pieni ja mitätön -
ja koska muuten saat selkääsi.
- Muita syitä? - Nyt, Sid!
Yäk! Ällötys!
Tai siis hyvänen aika sentään.
- Varokaa. Tehkää tietä. - Varo!
- Älä huido sillä! - Kohta liukastun!
Se on puhdas! Menit lankaan!
Lopeta tuo!
Tee se uudestaan. Poika pitää siitä.
Se saa minutkin paremmalle tuulelle.
Pitele sinä sitä.
Käännä poika minuun päin.
Missä vauva on?
Siellä se on!
Missä vauva?
Siellä se on!
Lopeta, se pelkää!
Hänellä on takuulla nälkä.
- Kävisikö maito? - Kyllä kiitos.
- Ei sinulle, vaan lapselle. - Imetys ei oikein onnistu.
En aukoisi päätäni, jos olisin noin alhaalla ravintoket...
Riittää!
Ruokaa!
Tiedä en, mutta kuulin sen.
Tulee maailmanlopusta viluinen.
Valmistautukaa jääkauteen!
Suojelkaa dodojen elämäntapaa!
Selviytyminen erottaa dodot eläimistä!
Suojelkaa dodojen elämäntapaa!
Valmistautukaa jääkauteen!
- Jääkauteen? - Olen kuullut näistä kahjoista.
- Tunkeilijoita! - Älkääkä pudotko sinne.
Jos putoatte, ette voi välttyä...
Tunkeilijoita!
Palamasta kuoliaaksi.
Saisimmeko melonimme takaisin?
- Juniori on nälkäinen ja... - Ei käy!
Nämä ovat ruokavaramme jääkautta varten.
Napapiirimäinen kylmyys ajaa meidät maan alle -
- miljardiksi miljardiksi vuodeksi. - Joten keräsitte kolme melonia?
Jos ette ymmärtäneet varautua, olette tuomittuja.
Olette tuomittuja. Olette tuomittuja...
Pysykää kaukana.
Voi ei!
Hakekaa meloni! Taekwondodot, -
hyökätkää!
Meloni!
Siinä meni viimeinen naaraamme.
- Saimme sen, saimme sen! - Emme saaneetkaan.
Viimeinen meloni!
Voi, Sid!
Nyt meidän pitää etsiä lisää ruokaa.
- Oikealle vielä! - Oikealle!
Illallisnäytöskin vielä.
Vasemmalle, vasemmalle!
Etsikäämme nyt sankarin arvoinen ateria.
Vainolainen, vaiko eikö?
Laitetaanko rähinäksi?
Saalista uljaalle...
Nyt nukkumaan, rääpäle.
Voittoisa kotiinpaluu.
Aivan.
Olen aivan täynnä.
Saisiko Sid-setä hyvän yön suukon?
Shh. Se nukkuu.
Puhuinkin sinulle.
Hyvä on, peittelen sitten itseni.
Hyvää yötä sitten.
Lopeta tuo!
Hyvä on. Rentoudu vähän.
- Mitä... - Silpaise vain.
- Se onkin viimeinen tekosi. - Teen täällä töitä, senkin turkinhukka.
Turhauttaako? Onko avuttomien vauvojen jäljittäminen liian vaikeaa?
Mitä te täällä teette?
- Soto alkaa kyllästyä odotteluun. - Niin. Hän sanoi:
"Tule lapsen kanssa, tai älä tule ollenkaan!"
Minulla on viesti Sotolle:
Kertokaa, että tuon lapsen.
Ja että tuon myös mammutin.
- Mammutin? - Eivät mammutit kulje yksin.
Tämä kulkee. Ja minä johdatan sen Puolihuipulle.
Katsokaa kaikkea tuota lihaa.
- Napataan se! - Ei vielä!
Tarvitsemme koko laumaa sen kaatamiseen.
Käskekää muiden olla valmiina.
Menkää!
- Missä lapsi on? - Hukkasitko sen?
Sid!
Onpa se ruma. Mutta niin suloinen.
Hei, mussukka. Karvaton pikku pallero.
- Mistä löysit sen? - Lapsi parka, yksin luonnon armoilla.
Sapelihampaat olivat sen kannoilla, joten nappasin sen turvaan.
- Kuinka urheaa! - No, hän tarvitsi apuani, -
- ja toivoisin niin omaa lasta.
Todellako?
Se on ihailtava piirre uroksessa.
Tapaankin sanoa, että kukapa ei perhettä haluaisi.
- Missä olet piileskellyt? - No, tiedäthän sinä...
Eikö ole söpö lapsi?
Kuten olin sanomassa, neidit...
Hei! Manny!
Mikä sinua vaivaa?
Anteeksi, neidit. Jatkakaa vain marinoitumista, palaan pian.
Seksikkäät.
Ei hänessä juuri katsomista ole, mutta perhetyyppiä ei usein löydä.
Älä muuta sano. Herkät miehet päätyvät aina syödyksi.
Ei, ole kiltti. Rukoilen sinua. Minä tarvitsen hänet.
Tuollainen komea kaveri vai?
- Sanot vain. - Enkä. Katso nyt itseäsi.
- He eivät voi vastustaa sinua. - Sinulla on julma huumorintaju.
- Älä anna minun häiritä. - Kiitos. Olet loistokaveri.
- Ilman naperoa. - Tarvitsen hänet.
No niin, neidit, mihin jäimmekään?
- Carl? - Rauhallisesti, Frank.
Näkee vilauksenkin naaraasta, niin eiköhän liiku kuin gepardi.
Ja se tiikeri. Oikea jäljittäjämestari. Ei löydä edes laiskiaista.
Lapsenpiikako minä muka olen?
Mitä sinä luuviulu töllötät?
Katso nyt. Sinustako kasvaa suuri saalistaja?
Tuskin. Sinulla on vain pieni turkintupsu, -
- ei kunnon hampaita tai kynsiä.
Ei muuta kuin töhkään käärittyä nahkaa.
Mikä uhka sinä muka olet?
Kotieläintarhassako luulet olevasi?
Selvä on, neropatti. Nyt joudut jäähylle.
Hauskaako on? Entä tämä sitten?
Ole siellä pöllönruokana.
Urhea rääpäle olet, sitä en voi kieltää.
Luojan kiitos.
Voi ei, tiikeri!
Apua! Apua!
- Missä vauva on? - Mannyn luona.
Nappaa minut äkkiä suuhusi.
Hän sai minut! Apua...
Jätä minut rauhaan.
Tähän suuntaan.
Voi ei, Carl! Tiikeri ehti ensin.
Hetkinen.
- Kuollut on. - Pedoilla on aina hauskempaa.
Inhottavaa särkeä niiden sydämet, mutta tiedäthän sinä.
Hyvä on, kiitos. Voit päästää irti.
Manny!
Kaverit, luulin, että meillä on kiire.
Ja sylje se pois, Diego. Et tiedä, missä se on ollut.
Voi pojat. Hetken jo luulin, että söisit minut.
En syö roskaruokaa.
Luulin, että aioit...
Vai aioitko?
Odottakaa minua!
Odottaisitteko vähän?
Kaverit, hei!
Kiitos, että odotitte.
Kolme, kaksi, yksi.
Luotettavasti ajallaan.
- Pitääkö minun puuttua peliin. - Hän aloitti!
Minua ei kiinnosta, kuka aloitti. Minä lopetan.
Moderni arkkitehtuuri... Ei se voi kestää.
Heippa, Manny.
Heippa, Diego.
Hei, Sid.
- Taidat olla eksyksissä? - Tiedän tarkalleen, missä olemme.
Kysy häneltä tietä.
- En tarvitse ohjeita. - Selvä, sitten minä kysyn.
Hei, kamu. Onko ihmisiä näkynyt?
Rakastan tätä leikkiä. No niin, kolme sanaa.
Ensimmäinen sana, talloa. Ei, vaan tiivis.
- Minäkin kokeilen. Lauma. - Hyvä, Manny.
Lauma pitkähampaisia? Ja pitkäkyntisiä.
Susilauma?
Karhulauma?
- Kirppulauma! - Viiksilauma? Nenälauma?
- Paksukaula? - Valelauma? Pulmalauma?
Rautanaula? Lintulauma? Lentokalalauma!
Loistavia uutisia: Löysin oikotien.
- Minkä ihmeen oikotien? - Nopeamman, kuin se pidempi tie.
Tiedän kyllä, mitä se tarkoittaa.
Joko menemme tuosta läpi ja saavutamme solan ennen ihmisiä, -
- tai pidempää tietä ja myöhästymme. - Tuosta läpi vai?
Tyhmäksikö minua luulet?
Huomenna tähän aikaan voisit olla vapaa mammutti.
Tai lapsenlikka. Kurkistusleikki on kyllä lyömätön.
Hei, kaverit. Katsokaa.
Tiikeri löysi oikotien.
Ei kiitos, valitsen elämän.
Siinä tapauksessa kehotan valitsemaan oikotien.
- Uhkailetko? - Liiku, laiskiainen!
Hyvin menee, tiikeri.
Äkkiä sisään!
Selvä, äänestän oikotien puolesta.
Pysykää yhdessä, tänne on helppo eksyä.
Kaverit?
Kala.
Yrittäisit pysyä mukana. Yhdessäkin vauvassa on tarpeeksi vahtimista.
Sain sinut!
Kapteeni, jäävuori edessä!
Voi ei.
Kuka lähtee toiselle kierrokselle?
Käske pojan olla varovaisempi.
Katsokaa, tiikereitä!
Älä pelkää. Tiikerit leikkivät vain hippaa antilooppien kanssa.
- Hampaillaan. - Tule, Sid.
Leikitään hippaa. Sinä olet hippa.
Toki. Hei, missä kaikki laiskiaiset ovat?
Näissä ei koskaan näy laiskiaisia, oletteko panneet merkille?
- Katso, Manny, mammutti! - Oi, nipistäkää minua.
Katsokaa! Tuo lihava näyttää ihan sinulta.
Sillä on perhe ja se on onnellinen.
Katso, se leikkii lapsensa kanssa.
Se onkin ongelmasi. Niin mammuttien kuuluu tehdä.
Etsiä tyttömammutti, tehdä pikkumammutteja...
- Sid. - Mitä?
- Turpa kiinni. - Mutta...
Kappas vain. Tiikeri teki sen.
Tuolla on Puolihuippu. Seuraava pysäkki Jäätikkösola.
Kuinka saatoinkaan epäillä sinua?
Kuulitko tuon? Pian olet kotona.
- Jalkani hikoavat. - Täytyykö sinun tiedottaa kaikesta, -
- mitä kehosi tekee? - Hän kerjää vain huomiota.
Jalkojani todella kuumottaa!
Olihan tuo vatsasi?
Ukkonen se takuulla vain jyrähtelee.
Maan... alta?
Yritä pysyä vauhdissani.
Yrittäisin, jos liikkuisit.
- Osaisinpa minäkin hypätä noin. - Toteutan toiveesi.
- Vauhtia nyt! - Huomasitkohan tuota laavajokea?
Pitele naperoa!
Manny!
Manny, oletko kunnossa?
Sano jotain. Mitä vain.
Mitä? En kuule sinua.
Seisot kärsäni päällä.
- Olet kunnossa! - Miksi teit sen?
Olisit voinut kuolla pelastaessasi minua.
Niin laumassa toimitaan.
Katsotaan toisten perään.
No... kiitos.
Teistä en tiedä, mutta en ole kyllä meitä oudompaa laumaa nähnyt.
Tuskin maltan odottaa, että saan upottaa kynteni tuohon mammuttiin.
Kukaan ei koske mammuttiin, ennen kuin lapsi on minulla.
Ensin viipaloin takaruhon osiin. Valkea liha yhteen pinoon ja tumma toiseen.
Lopeta! Näännyn nälkään.
Seuraavaksi lavat. Toisinaan sitkeää, mutta niin mehukasta.
- Käskin lopettaa. - Säästä voimiasi.
Mammutit eivät hevillä kaadu.
Se täytyy tehdä oikein.
Ensin se ajetaan nurkkaan.
Katkaistaan sen pakotie.
Ja kun olette saaneet sen ansaan, minä käyn kiinni kurkkuun.
Meidän täytyy saada lapsi tuulensuojaan.
- Pitkältikö vielä? - Viitisen kilometriä.
Olen ihan kuitti. Ehdimme sinne aamulla.
- Mitä sinä teet? - Piirrän laiskiaiset maailmankartalle.
Se vastaa paremmin todellisuutta, jos piirrät sen makuuasentoon.
Ja teet siitä pulleamman.
Täydellinen.
Unohdin, miten nauretaan.
Olen nero.
Tästä lähtien voitte kutsua minua nimellä -
Sid, liekkien herra.
Hei, liekkien herra, häntäsi on tulessa.
Kiitos. Tästä lähtien olet Diego...
Herra "jos kosket, niin kuolet".
Vitsailin vaan, senkin taliaivo.
Hei, kyyhkyläiset.
Katsokaa.
Uskomatonta.
Tule, pikku kaksijalkainen. Tänne päin, matonen.
Tule Sid-sedän luo.
Ei, vaan tähän suuntaan.
Ei, mene hänen luokseen.
Hänen luokseen.
Hyvä on.
Hyvää työtä.
Jatka harjoittelua.
Katso nyt tuota. Pikkumiehemme kasvaa.
No niin, nyt nukkumaan.
Mies on ihan töppösen alla.
Minulla ei ole koskaan ollut kaveria, joka vaarantaisi henkensä puolestani.
Niin, Manny on hyvä tyyppi.
Niin on.
No niin, hyvää yötä.
Siistitäänpä sinua. Mitä isäsikin sanoo, jos palaat tahmaisena ja haisevana.
Puhdistan tuon. Hyvältä näyttää. Vähän tästä.
- Näytät hyvältä puhtaana, nappula. - Hän alkaa näyttää minulta.
Mitä sanot, Diego?
- Ehkä meidän ei pitäisi tehdä tätä. - Miten niin?
Jos pelastamme sen, siitä kasvaa metsästäjä. Ja ketä luulette sen metsästävän?
Ehkä se ei metsästä meitä, kun pelastamme sen.
Ja ehkä se kasvattaa turkin ja pitkän pillikaulan ja kutsuu sinua äidiksi.
Mikä sinua vaivaa ?
Ei mikään. Mennään, häntäni on aivan jäässä.
Hei, Diego, jäädyitkö sinne?
- Matalaksi! - Mitä?
- Pysykää matalana ja seuratkaa minua. - Mitä on tekeillä?
Puolihuipun juurella...
- Teitä odottaa väijytys. - Mitä?
Mikä ihmeen väijytys?
- Johdatit meidät ansaan. - Se oli tehtäväni.
- Minun piti hakea tuo lapsi, mutta... - Toit meidät illalliselle!
Selvä! Et kuulu enää laumaamme!
- Olen pahoillani - Etkä ole. Et vielä.
- Voin auttaa. - Pysy lähellä, Sid.
- Taistelemme tiemme pois täältä! - Lauma on liian vahva.
- Luottakaa minuun. - Miksi ihmeessä luottaisimme sinuun?
Koska olen ainoa toivonne.
Päivää, neidit.
Katsokaa, kuka päätti näyttäytyä.
- Diego. Aloinkin jo huolestua. - Älä suotta.
Parin minuutin kuluttua nautit jo kostostasi.
Hieno juttu.
Näen sen laiskiaisen. Ja hänellä on vauva mukanaan!
Älkää paljastako sijaintianne ennen kuin näette mammutin.
Hänet teidän täytyy yllättää.
Etkö haluakin päästä ruhjomaan?
- Haluan ruhjoa! - Mitä sitten odotat?
Minähän käskin odottaa mammuttia!
Niskan raaputin!
Purkaa puuteria!
Silmukka!
Nyt pujotellaan!
Olen pahoillani, mutta poika vähän vilustui.
Napatkaa se!
Yllätys!
Seuraa minua. Haetaan Sid ja häivytään hyvän sään aikana.
No niin, Diego. Hoidellaan tämä mammutti.
Siellähän sinä olet!
Aivan, missä vauva?
Vahvimmat selviää!
Tuskinpa vain.
- Mitä oikein puuhaat? - Jätä mammutti rauhaan.
Hoitelen sinut sitten ensin.
Teimme sen!
Olimme melkoinen tiimi.
Olimme vai? Olemme edelleen.
Anteeksi, että toin teidät ansaan.
Tunnethan sinä minut. Olen liian laiska kantamaan kaunaa.
Lopeta, rääpäle.
Sinun on oltava vahva.
Sinun täytyy pitää huolta Manfredista ja Sidistä.
Etenkin Sidistä.
Kyllä sinä tästä selviät. Olet tiikeri.
Voin vaikka kantaa sinua. Käykö?
Älä viitsi, Diego.
Manny, sano hänelle, että hän selviää.
Kuulkaa. Teidän täytyy jättää minut tänne.
Jos ihmiset ehtivät solan läpi, ette saa heitä enää kiinni.
Ei sinun olisi tarvinnut tehdä sitä.
Niin laumassa toimitaan.
Ethän unohda meitä?
Me emme unohda sinua.
Hei hei!
Hyvästi!
- Sid. - Hei hei.
Aivan, missä vauva?
Tule, Sid. Suunnataan etelään.
Hei hei!
Säästä keuhkojasi. Tiedät, etteivät ihmiset osaa puhua.
- Diego? Olet kunnossa! - Yhdeksän elämää!
Olet kunnossa!
Voisin suudella sinua.
- Tervetuloa takaisin. Kelpaako kyyti? - Ei kiitos.
Täytyy pitää kiinni arvokkuuteni rippeistä.
Arvokkuudella ei ole meidän kanssamme mitään tekemistä. Minulle kelpaa kyyti.
- Kiipeä kyytiin. - Autahan ylös.
Mennään!
Tai ei mennä, ihan miten vain!
Tästä tulee kaikkien aikojen paras muuttomatka.
Ihan totta. Näytän mieluisimmat juomapaikkani.
Ja muutun ruskeaksi, kun turkkini sienikasvusto kuivuu.
- Kuulostaa viehkeältä. - Tämä jääkausi alkaa olla vanha vitsi.
Tiedättekö, mikä nyt kelpaisi? Ilmaston lämpeneminen.
- Älä unta näe. - Ihan totta...
20 000 VUOTTA MYÖHEMMIN
Selvää suomea jäisellä otteella: WWW.DIVXFINLAND.ORG